MAGIC BOX uvádí
Je to spojené úsilí všech složek policie a FBI.
Jak už bylo řečeno, za poslední rok až dva
bylo obviněno několik set členů mafie a příslušníků organizovaného zločinu.
Vedeme útok na té nejvyšší úrovni, na střední úrovni i na té nejnižší
a děláme vše, co je v našich silách,
abychom identifikovali, obvinili a odsoudili všechny mafiánské šéfy
i jejich nejrůznější pomocníky.
''Tento příběh je založen na skutečnosti''
''Většina dialogů během procesu v soudní síni skutečně zazněla.''
Musím někoho sejmout, ale mám jenom dvaadvacítku.
Jasně že vím, že stojí za hovno. Hergot, proč myslíš, že ti asi volám?
Tak běž do hajzlu!
-Ahoj, Tony. -Ahoj.
Máš tu tatíka?
Jo. Táta je nahoře, ale spí. Dělám si banánový daiquiri, dáš si?
Blbečku.
Proboha! Bráchanče, co to...
Co blbneš, ty vole? Miluju tě!
Proč mi tohle děláš?
Tati!
Tati?
Tati!
Nepomáháte, Jackie.
Řeknu to vašemu kurátorovi.
Jackie, nejsme pitomci. Fakt jste nic neviděl? Dělejte si prdel z jiných.
Pardon, slečno.
Já jsem měl zavřený oči. Vůbec nic jsem neviděl.
-Slečno? -Měla jsem zavřený oči.
Můžeme jít, Manny.
Jestli vás tu někdo oddělá, nestěžujte si.
Jestli mě někdo oddělá, fakt si nebudu stěžovat.
Tati, určitě ses rozhodl správně?
Nejradši bych toho zmrda zabila sama.
Pozor na výrazy. A nepráskám ty, co mě milujou.
Je to tvůj bratranec. Našil to do tebe, a prej tě miluje?
Jo, miluje mě. A já jeho. Je z rodiny.
Je to feťák a neví, co dělá. Žij a nech žít.
Což mi připomíná, kolikrát ti to mám říkat?
I kdyby do mě někdo našil dvacet ran, i kdyby mi někdo uřízl hlavu,
-nikdy k tomu nesmíš volat poldy. -Já vím.
-Ale koho? -Jenom Saula.
Správně. Pojď sem.
Zasraná ruka. Zasranej bráchanec. Nejradši bych ho zabil.
-Tohle můžou? -A co?
Jít za mým kurátorem a zrušit mi tu kauci.
Nemůžou. Nestřílel jsi. Stříleli po tobě.
A bude vůbec soud? Už je to rok.
Nemají důkazy. Proto použili ten zákon.
Když jsou v koncích, vezmou zákon o organizovaném zločinu.
Nasrat jim.
Pokojová služba, co?
-Vypadá to dobře. -Děkuju.
-Dobrý večer. -Zůstaňte na místech.
Máte právo nevypovídat. Cokoli řeknete, může být použito proti vám.
Máte právo na obhájce.
Pokud si ho nemůžete dovolit, bude vám poskytnut zdarma.
Pane DiNorscio?
Pane DiNorscio! Vzbudil byste, prosím, svého klienta?
Dvacet dva až třicet let. Za držení, za prodej a distribuci narkotik.
A věřte mi, budu se snažit, abyste si odseděl celých třicet let.
Tak jdeme, Jackie.
Kristepane, už zase? Chci mít trochu soukromí.
-Tak dělej. Jede se do města. -A proč?
Copak vím? Ale určitě tady nebudu čekat, hádat se s tebou
a čuchat ty tvoje smrady.
-Pohyb! -Už jdu.
Jak dlouho už se známe?
Myslím, že takovejch osm roků.
A jsem dobrej chlap, ne?
Jo.
-Všichni mě milujou? -Jo.
Tak proč mě pořád buzerujete? To se nemůžu ani v klidu vysrat?
Ty jseš takovej sráč, že bys mohl sedět na hajzlu navěky. Jdeme.
-Kam mě to vůbec vezete? -K federálům.
A proč zrovna tam?
To netuším.
-Mohl byste mi stáhnout okýnko? -Je tam zima.
Díky, hoši.
Copak to je? Nechybí nám tady ještě prokurátor pro Jižní okres?
Můžeme začít bez něj.
Tak dobře.
-Máte kečup? -Jenom omáčku na stejky.
Omáčku. Ke stejkům snad patří kečup.
Prosím.
Koktejl z garnátů?
-Víno? -Jasně.
Cesta byla dobrá?
Cesta? No jo, fajn čerstvej vzduch.
A chlapi mi dokonce stáhli okýnko.
Takže jste si užil svobody. Teď si jí možná neužijete třicet let.
Ta soudkyně mi to naservírovala. Je to možný?
Nemusí to být.
Co nemusí bejt?
Ten trest.
-Dolijete mi? -Jistě.
Mimochodem, chcete právníka?
Právníka? Právě jsem vyfasoval třicítku za blbej drogovej kšeft.
Kvůli tomu hovadu.
Tak co chcete?
Víte, co to je, Jackie?
Telefonní seznam pro Manhattan?
Vy jste byl obviněn už loni. Ze čtrnácti zločinů.
Hazard, vydírání,
distribuce narkotik a spiknutí...
Ten organizovanej zločin? To je rok starý.
Vlastně už jsem na to zapomněl. Už je to tak dávno.
A všichni víme, že to s tím organizovaným zločinem je kravina.
Ale tohle není kravina.
Nejde jen o vás, ale o vašeho šéfa, vašeho zástupce
a o 17 vašich kumpánů. 20 lidí, 76 bodů žaloby. My to myslíme vážně.
-A co ode mě chcete? -Všichni půjdete do basy.
Úplně všichni, do jednoho. Celá rodina Luccheseů. Máme totiž všechno.
Nahrávky, videozáběry i tolik svědků, že se nám snad ani nevejdou do složek.
A naší největší hvězdou je váš vlastní bratranec Tony Compagna.
-Můj bráchanec Tony? -Už jste vyřízený.
Proces začíná příští týden a vaši kámoši z branže se budou moct přetrhnout,
aby vyfasovali nižší tresty.
Když budete svědčit, snížíme vám trest. Velice prostá dohoda.
Jako že já mám prásknout kámoše?
-Vždyť žádné nemáte. -Co prosím? Že nemám kámoše?
Tyhle lidi mě milujou, člověče. A já je.
Oni že vás milujou? To myslíte vážně? Odešel jste z Brunovy rodiny.
Spoustu lidí už sejmuli pro méně.
A co je mnohem horší, přeběhl jste k Luccheseům.
Věřte mi, když vám řeknu, že se nemají rádi. Brunovi vás chtějí dostat.
A mimochodem, jak jste se vlastně dostal od Brunových k Luccheseům?
-Taxíkem. -Takže taxíkem.
Teď mě dobře poslouchej, vypatlanče.
Nehraj si se mnou.
Sejmeme celou tu zasranou rodinu, je ti to jasné?
Ten proces bude trvat minimálně rok. 76 bodů žaloby, 20 obžalovaných.
Nevím kolik obhájců. Aspoň čtyři žalobci.
Osm náhradníků do poroty,
kdybyste se pokoušeli některého zlomit a dosáhnout zmatečného řízení.
Tohle je největší událost v celém mém životě.
Nikdy jsem neprohrál. A nemíním s tím začít zrovna u vás.
Postarám se o to, abyste všichni seděli do konce života za katrem.
A to je jediný projev lásky, který si zasloužíte.
Co mi odpovíš?
Vyhul si.
Odveďte si toho hajzla.
Pane Kierney?
Ano?
Máte bráchu?
Jo.
Že na něj seru.
-Tu schůzku jsi zařídil ty, že jo? -Chtěl jsem, abys jim šel na ruku ty.
Běž do hajzlu, ty vole.
Proto nás zatkli za ty drogy. Aby mě mohli zmáčknout v týhle věci!
To bys měl vědět!
Půlku života jsem byl v báni. Myslíš, že jim teď budu zobat z ruky?
Já ti mám přece dát tu nejlepší právní radu. Za to mě platíš.
Minule jsem ti dal 250 hadrů, a co?
Stejně tu sedím a honím si ptáka! O kolik mě chceš zkasírovat?
-Podívej, co všechno jsem za to udělal. -Mluv! O kolik si řekneš tentokrát?
Zhruba o 60 tisíc. Plus minus něco.
Šedesát táců? Seber si ten kufřík a pakuj se z mý cely.
Okamžitě odveďte toho šmejda z mý cely!
Jackie, stěhování. Sbal se.
-Stěhuju se? -Na jinej blok.
Na větší?
Panebože, to nesmím zapomenout.
Mý křeslo. Musím ho tam mít. Nemůžu bez něj usnout.
Promluvím s nima.
Vy to nechápete. Bez toho křesla nemůžu spát.
Mám špatný záda. Když se...
Co ty tady ještě děláš?
Dlužíš mi 60 tisíc za práci, kterou jsem zatím odvedl.
Víš co? Pošli mi účet a já si s ním vytřu prdel. Bude ti to stačit?
Odveďte ho pryč.
-Je váš. -Díky.
Až na konec.
Pomůžete mi?
Pan Calabrese nemá v této chvíli co říci.
Spravedlnost určitě zvítězí a můj klient bude zproštěn obvinění.
Děkujeme vám, to je vše.
-No ne, ty ses na to oháknul! -Rád tě vidím.
-Jak se máš? -Zlom vaz.
-Ahoj, Jackie! Jak je, chlape? -Máš se dobře? Určitě jo.
-Tebe sem pustili? -Pěknej sestřih. -Děkuju.
-Carlo, jak se máš? -Čau, chlape.
-Ahoj, Nicku. Fajn že jsi tu. -To myslíš vážně?
Jackie?
Ben Klandis. Obhájce Carla Mascarponeho.
Těší mě.
Vy se vážně chcete hájit sám?
Na co je mi právník? Abych dostal dalších třicet let?
Minule jsem měl apnoi. Víte vy, co to je?
Ano.
Je to jako spavá nemoc. Jako bych celej ten blbej proces prospal.
Když jsem se vzbudil, soudkyně mi dávala těch třicet let.
A kladívko spadlo. Bum! Jako by mě praštilo do ptáka.
Tentokrát se o sebe postarám sám.
Problém je v tom, že nejde jenom o vás.
Jestli jednoho z vás usvědčí, jste v tom všichni.
Organizovaný zločin. Dostanou vás na zločinné spolčení.
To totiž není těžké dokázat. Dva v jednom pokoji, to už je spolčení.
-Nikomu neublížím. -Dokážete vystoupit i proti bratranci?
Kvůli tomu volovi tu všichni jsme. Práská.
Ale já mu zkusím domluvit.
Je to feťák a někde hluboko v srdci mě miluje.
Seženu někoho, kdo by vedle vás seděl,
abyste nedělal formální chyby. Zákony jsou džungle.
Něco vám řeknu.
Když se do mě naváželi, probudili spícího obra.
Já to zmáknu.
Povstaňte!
''1. den''
Soudu předsedá ctihodnost Sidney Finestein!
Posaďte se.
Vážení porotci, podle zákona musíte vidět na svědeckou lavici.
-Vidíte na svědeckou lavici? -Ano, ctihodnosti.
Obžalovaní a obhájci,
možná se budete muset trochu nahnout, abyste viděli svědky.
Nedá se s tím nic dělat. Ještě nikdy jsme neměli tolik obžalovaných.
Prosím.
Dámy a pánové...
''My vlastníme celé New Jersey!''
Tak se chvástala zdejší mafiánská rodina,
která řídila bezpočet zločineckých aktivit.
Termín ''konspirace'', spiknutí, znamená latinsky ''dýchat spolu''.
A tito obžalovaní vdechli společně život těžkému zločinu.
Naše důkazy prokáží,
že Carlo Mascarpone působil jako podšéf newjerseyské frakce
mafiánské rodiny Luccheseů. Ti patří mezi jednu z pěti významných rodin.
Jsou to nebezpeční a brutální zločinci.
Gino Mascarpone. Zastupoval svého šéfa Nicka Calabreseho
a řídil každodenní hazard, lichvu a vydírání.
Danny Roma, mafiánská gorila a vymahač.
Alessandro Tedeschi, lichva a hazard.
Tino Bellochio, sázky a hazard.
Dominic Crespi, hazard a sázky. Jackie DiNorscio, distribuce kokainu.
Ostatní poznáte, až je budeme předvolávat na svědeckou lavici.
Lháři, nebezpeční psychopati, vrazi.
-Myslí si, že je Elliot Ness. -Je dobrý.
A nakonec uslyšíte Tonyho Compagnu, bratrance Jackieho DiNorscia.
Byl to on, kdo spustil lavinu, která vedla k tomuto vyšetřování.
Tento muž se v obavě o život uvolil spolupracovat s úřady
a říci nám vše, co ví o fungování své mafiánské rodiny.
Této bandy pijavic, která vysává peníze ze všech podniků,
ať už legálních nebo ne,
aby si zajistila svůj extravagantní životní styl.
Budeme tu po vás chtít, abyste vyhodnotili obrovské množství důkazů.
Předem se vám omlouvám. Ale žádá si to závažnost zločinů
spáchaných těmi lidmi na naší komunitě a vlastně na celé naší zemi.
Proto je nutné, abyste to udělali svědomitě.
Děkuji vám.
A nyní uslyšíme úvodní projevy obhajoby.
Pan Cellano zastupuje obžalovaného Dominica Crespiho.
Podle té nahrávky dojdete k názoru,
že se můj klient nedopustil ničeho špatného.
-Odkdy je zločinem nosit módní šaty, -''2. den''
prsten s diamantem...
-''3. den'' -Kdybyste chtěli zatknout všechny,
kdo někdy vsadili na výsledek zápasu, zatkli byste půlku lidí v síni!
-''4. den'' -Jak jste se připravil?
Nijak. Nic jsem si nenapsal.
A co tam tedy řeknete?
Nevím. Celej případ je přece blbej vtip.
Pan Klandis zastupuje obžalovaného Carla Mascarponeho.
Zde před vámi, dámy a pánové, je latinský citát,
který v překladu zní takto:
''Ať spravedlnost zvítězí, i kdyby nebesa padala.''
Osud pana Carla Mascarponeho je teď v mých rukou.
Kousek od něj sedí jeho bratr Gino.
Nevstoupili do žádné Luccheseho rodiny, protože už rodinu měli.
A to rodinu, kterou doma vytvořili jejich rodiče.
Říká se tomu biologie.
Bude se tu asi hovořit o bouřlivém životním stylu mého klienta.
Jeho žena Rosalynd sedí v soudní síni.
Jsou spolu sedmnáct let a mají čtyři děti.
To je životní styl. Chodí do kostela Svaté Lucie.
Jeho žena vyučuje katechismus. To je životní styl.
Řada obžalovaných je příbuzná. Někteří jsou přátelé nebo sousedé,
co se znají od dob, kdy si hráli spolu na hřišti.
To je životní styl.
Ano, tohle je rodina. Ale ne taková, o které mluví úřady.
Všechno překroutili. Že prý je to něco zlého.
Chceme pouze jedno, dámy a pánové.
A to: ''Ať spravedlnost zvítězí, i kdyby nebesa padala.''
Děkuji.
Dobře. Takže kdo je dál?
Pan DiNorscio.
-Nemáte obhájce? -Myslím, ctihodnosti, že bude lepší...
Co prosím?
Já se chci hájit sám. Pro se. Nechci právníka.
-Víte, co je pro se? -Tak trochu.
Jak to myslíte?
Když se člověk hájí sám, je to pro se. Chci se hájit sám.
U takto rozsáhlého případu to není moudré.
Šestej dodatek, že jo?
-Mám právo se hájit sám. Je to pravda? -Samozřejmě, máte pravdu.
Máte zkušenosti s právem?
Tak trochu.
Jak to myslíte?
Půl života jsem seděl v base.
Někdy mám pocit, že těch zkušeností bylo až moc.
Pane DiNorscio, znáte rčení:
''Muž, který zastupuje sám sebe, má za klienta blázna?''
Teď už jo.
-Je to pravda? -Někdy určitě.
Takže někdy taky ne, že jo?
Dobrá.
-Děkuju, pane. -Rozhodnutí je zcela na vás.
Prosím, pane DiNorscio. Teď vy.
Jsem Jackie DiNorscio.
A budu se tady hájit sám.
Omluvte, že jsem krapet nesvůj, ale nejsem právník.
Vychodil jsem jen šest tříd.
A nejsem v právu honěnej jako některý z těch lidí tady.
Ale co řeknu, to půjde od srdce.
Před čtyřma měsícema jsme začali vybírat porotce pro tenhle proces
a můžu vám říct rovnou, že jsem se všema členama poroty spokojenej.
A taky děkuju panu Klandisovi, že přeložil ten latinskej nápis.
Já jsem si myslel, že je to zákaz kouření. Že se to tu jako nesmí.
Jak jsem řekl, já nejsem právník.
A vůbec nechápu, jak přišli na tu věc s organizovaným zločinem.
Asi nám to vysvětlí pan Kierney.
Možná že chtějí vidět každýho Itala v base.
Já ten zákon četl a řeknu vám, že pasuje spíš na ty chlápky ve Washingtonu
než třeba na mě nebo tady na moje kámoše.
-Všechno, pane DiNorscio? -Ještě ne, pane.
Sekne mi to?
Pěknej klobouk.
Ten jsem si vzal schválně. Abych vypadal jako gangster.
Protože tak mě tyhle pánové chtějí vidět. Jako gangstera.
Jenomže já vůbec nejsem gangster, dámy a pánové.
Jsem srandista. A ta hučka není moje.
Děkuju, pane Washingtone.
Pan Kierney vám asi řekne, že jsem půlku života bručel. Většinu života.
Je to fakt.
A radši bych šel do basy třeba i na tisíc let,
než bych práskl svý kamarády.
Víte, že to po mně chtěli? Úřady se mi snažily nabídnout kšeft,
abych se přidal k jejich bandě svědků a lhal o těchhle lidech!
-Námitka! -Vyhovuje se. Pane DiNorscio. -Co je?
Omezte svou úvodní řeč pouze na předkládané důkazy.
Děkuju, pane. Jasně. Chápu to.
Dámy a pánové, důkazy vám ukážou, že chtěli, abych lhal o svejch přátelích.
-Námitka. -Zamítá se. -To bych nikdy nemohl udělat.
Vyrostl jsem se všema těma lidma. Znali jsme se už jako haranti.
Já je miluju. Jsou všechno, co mám.
A co dal dohromady žalobce?
Jednoho cvoka, dva feťáky a bankovního lupiče.
-Námitka. -Vyhovuje se. Pane DiNorscio.
Rozumím, pane.
Tvrdí, že jsme byli extravagantní. Slyšeli jste to?
Že jsme prej všichni vedli extravagantní životy.
Vypadám extravagantně?
Žena po mně jednou chtěla dvacku, aby koupila něco u řezníka.
A já jsem jí řekl: dvacet dolarů za kus kejty?
Pak jsem ji vzal do kuchyně. Máme tam veliký zrcadlo.
Vytáhl jsem z kapsy jednu dvacku, podržel ji před zrcadlem a řekl:
''Miláčku, vidíš tu dvacku? Tu v zrcadle?
Tak ta je tvoje. A ta před ním patří mně. Já padám a šmytec.''
Druhej den, dámy a pánové, jsem přišel domů a na stole samý maso.
Od jednoho konce až na druhej.
A tak se ptám: ''Miláčku, kde jsi tohle všechno sehnala?''
Odvedla mě k tomu velikýmu zrcadlu, vytáhla si nahoru šaty, dámy a pánové,
ukázala na to zrcadlo a řekla:
''Ta v tom zrcadle je tvoje, miláčku. A ta před ním patří řezníkovi.''
Já jsem extravagantní? Vypadám extravagantně?
-To bych měl úplně jinej vohoz! -Pane DiNorscio!
Uklidněte se. Prosím, abyste zachovali klid. Na všechny dojde řada.
Maxi, jak nám to šlo?
Zatím jsem nemluvil s Nickem, ale celkově to nebyl špatný den.
Ten konec byl ale strašný.
Chrisi, Franku, Henry, všichni: dobrá práce.
Ale pak nastoupil ten podělaný vůl a já už nevím, co si myslet.
-Je to dobré nebo špatné? -Špatné. Velmi špatné.
Máme tu velký případ z oblasti organizovaného zločinu,
ze kterého se stal cirkus.
Bene, ten chlap je časovaná bomba.
Víš, jak se říká, že se nemáš ptát, když neznáš odpověď.
Ten chlap se zeptá nebo něco hloupého plácne
a nebo mu z té jeho nevymáchané huby vyletí nějaká poznámka a odskáčeme to.
No... zatím nevím. Nejsem si jistý.
Díval jsem se, co dělá porota. Uchvátil je. Smáli se s ním.
A znáte to staré pořekadlo: ''Porota, která se směje, nevěší.''
Nechme to chvíli.
Počkáme pár dní a uvidíme. Vždycky se dá zkrotit.
Nikdo ho nemůže brát vážně. Říká, že mu zahýbá žena. Mluvil o hloupostech.
Souhlasím. Za týden ho všichni začnou považovat i s těmi dalšími za pitomce.
Nechci, aby je považovali za pitomce.
Chci, aby v nich porota viděla pasáky, lháře, vyděrače, žháře a vrahy.
Existuje pořekadlo, kterému věřím: ''Porota, která se směje, nevěší.''
-A on je rozesmál. -Teď nemáš pravdu.
Smích v porotě může znamenat naprostou neúctu.
A nevím, jestli sis toho všiml, ale několik porotkyň urazil.
-Překročil mez. -Hraje to. -On to nehraje. Proto je nebezpečný.
Je to jako nějaká přihlouplá písnička z šedesátých let.
Jako nějaký guru s prstenem na pravém malíčku.
Tak se měj.
Dobrou noc, Nicku.
Pane obhájce.
Velice se mýlíte. Ten se nedá zkrotit.
Je to cvok. Znám ho už pěkně dlouho. Je to magor.
Porota se bude chechtat, on z toho vyklouzne a my tam budeme stát a civět.
-Nicku... -Poslouchejte mě.
Mně tu jde o holý život. Chci mít jistotu.
A pokud si jím nebudu jistý, musím ho z případu vyčlenit.
-To nezáleží na vás. -Vsadíte se?
Teď mluvíte jako hlupák.
Možná jsem všelijaký, ale hlupák nejsem.
Pěkný den, pane doktore.
Ahoj, Mickey.
Máš hlad?
Jo?
-''52. den'' -Děkuji, ctihodnosti.
-Je to ona? -Ano.
Pane Juarezi, je toto smlouva, kterou jste podepsal?
Ano.
Jste tu přítomen jako dobrovolný svědek v rámci dohody o přiznání viny. Správně?
Ano, pane. Hrozilo mi dohromady čtyřicet let v base.
Podle vašich záznamů o prodeji narkotik
jste se o zisk z transakcí pokaždé dělil s panem DiNorsciem.
-Správně. -Jak v tom jel Nick Calabrese?
Slyšel jsem, že z toho měl taky podíl.
Námitka. Doslech.
Vyhovuje se. Mluvte jen o tom, co víte vy sám.
Setkal jste se někdy s panem Calabresem osobně?
Jednou. Jackieho dcera slavila narozeniny a on tam přijel.
Jackie mi pak řekl, kdo to je.
Proč se vám pan DiNorscio až takhle svěřil?
Byl to kámoš. Hodně jsme spolu pařili. Šňupali jsme koks.
Sjeli jsme se, a když jsme šli za děvkama,
Jackie vždycky píchal dvě naráz.
-Děkuji, pane Juarezi. -Pane DiNorscio.
Myslel jsem, že tu jde o organizovanej zločin
a ne o organizování mejdanů.
Jak se vede, kámo?
Octavio, teď mluv upřímně.
My dva jsme spolu zmákli spoustu fušek, že jo?
To jo.
Pamatuješ na Diega?
Jasně.
-Povíš nám to? -Já ne. Mluv sám.
-Jen to pověz. -Ty to umíš líp.
Já nemůžu, milej Octavio. Mám obhájcovskej klobouk.
A navíc by si porota myslela, že se vytahuju.
Vešel jsi dovnitř, a když hodili na stůl vedle našich peněz koks, vyndals kolt.
Co bylo potom?
Diego řekl: ''Máš tam sice šest nábojů, ale nás je tu sedm.''
-A dál? -Na to nezapomenu. Řekl jsi mu:
''Prostě prvních šest chlapů odprásknu a toho sedmýho zmrda uškrtím!''
-A pak jsme odešli, co? -S prachama i s koksem.
A teď, Octavio... slyšel jsi někdy ty nebo někdo jinej,
že bych snad popíral skutečnost, že si občas šňupnu koksu?
-Kdepak. -Jasně že ne.
Proč bych to měl popírat, když to miluju?
Nemáš tu trošku?
Co to řekl? Neslyšel jsem pointu.
Šlo hlavně o to prokázat spojení mezi Calabresem a Jackiem.
A zavolej do věznice.
Prý se tam ten svinský Jackie zařídil jako v nějakém hotelu.
-Nepřeju si, aby tam měl pohodlí. -Jasně.
-Čau, Jackie. Jak to šlo? -Zase se smáli.
-To je dobře. -Kde mám svý křeslo?
Sebrali ti ho. Máš mít luxus jako ostatní.
Jenže já nemůžu vleže spát. Musím spát v polosedě.
Tak to máš pech. Dobře víš, jak to tu chodí.
Jessi, víš, jaký mám záda, ne? Sakra, jak mám asi spát?
Ty už si nějak poradíš.
-''122. den'' -Pane Bellmane,
jak jste se seznámil s panem DiNorsciem?
Když mě pustili na podmínku, neměl jsem ani práci, ani prachy.
Kámoš mě dohodil Jackiemu. Bydlel jsem s ním chvíli na Floridě.
Jaký byl váš vzájemný vztah?
Makal jsem pro něj.
Vozil jsem ho v autě, vyzvedával zbraně a vozil jsem jeho kámoše.
Taky jsem doručoval vzkazy, který si posílal s některejma z obžalovanejch.
Byl jste někdy svědkem nějaké drogové transakce?
-Vídal jsem, jak se dělí o prachy. -Řekněte nám, jak se ty peníze dělily.
S Jackiem jsme dostali svý.
Něco dostal Jimmy Žid, teda jako Jimmy Katz.
-Nejvíc měl šéf, Nick Calabrese. -A vy jste to viděl?
Jacka a Jima jo.
-Nicka ne. -Doslech. Vyškrtnout.
Vyškrtněte ten poslední odkaz.
A kdy váš obchodní vztah s panem DiNorsciem skončil?
Jackie pak začal z toho koksu blbnout.
Jednou na Vánoce chtěl, abych mu sehnal kuřata. Na mejdan.
A mně se nechtělo někde běhat.
Když jsem mu je nepřinesl, vykopl mě z domu.
Pak už jsem ho neviděl.
Děkuji, to je vše. Svědek je váš.
Řekni jim pravdu, Harry.
Nevyhodil jsem tě náhodou kvůli tomu, že jsem odmítal tvoje sexuální návrhy?
-Námitka! -Vyhovuje se.
Harry, a je pravda, že ti chlapi v base říkali Máňa?
-Námitka. -To není pravda! -Vyhovuje se. -Pane DiNorscio.
Varuji vás.
Harry, když jsi vylezl z lochu,
když jsi nic neměl,
kdo tě vzal k sobě? Přece já. A choval jsem se dobře.
Ty se mi za to teď takhle odvděčíš?
Choval ses ke mně jak k onuci.
Přijdeš sem a tvrdíš, že jsem páchal zločiny,
a já jsem se k tobě choval jako bratr!
-Nekrmil jsem tě? -Já svý psy taky krmím.
Jak může tahle porota vědět, že tu mluvíš pravdu o tom, co jsem spáchal,
-když jsi byl věčně sjetej? Celej čas! -Námitka. -Ne, to je lež!
Pane DiNorscio, tohle musíte dokázat, pokud to chcete použít.
Já vám to dokážu.
Tak dělej, Harry, vyhrň si rukávy. Ukaž porotě vpichy.
-No tak, Harry! -Běž ode mě!
O těch Vánocích jsem tě vyhodil z domu z trošku jinýho důvodu.
Vzpomínáš, jak jsem se vzbudil a ty ses mi ho snažil vykouřit?
-Pane DiNorscio! -Je to pravda, Harry?
Ale no tak. Podívej se na sebe.
Já tě sleduju.
Jak se na mě díváš. Vím, na co myslíš.
-Nechtěl bys pro změnu cucat tohle? -Ctihodnosti, to je pohrdání soudem!
Odveďte porotu.
Oběd. Dvě hodiny.
-Dobrý, Jackie. Děláš parádní show. -Snažím se.
-Utaháš je. Jen tak dál. -Dobře.
Bene?
-Bene! -Vykouřit. To je síla. -Můžete mi pomoct?
Pochybuji.
Proč? Co jsem vám provedl?
Dvě porotkyně se dívaly s výrazem, že by se vás nedotkly ani klackem.
Nedovolím, aby to mělo dopad na mě klienty.
Buď se začnete trochu ovládat, nebo vás v tom nechám.
Dobře. Chápu to.
Můžete mi pomoct?
O co jde?
-Chci si dát s klukama oběd. -Cože?
Každej den mě strážný vodí do tý pitomý cely.
-To je proto, že jste vězeň, Jackie. -Myslíte, že to nevím?
Bene, ráno jsem je požádal, jestli bych se s nima mohl naobědvat.
S většinou z nich jsem vyrůstal. Je to přece moje rodina.
Pokud to schválí vězeňská služba, tak já taky.
Ahoj. Nechali jste mi něco?
Ahoj, Nicku.
Co tady děláš? Ty máš jíst v cele zadržení.
Dozorci mi dneska dovolili, abych se najedl s váma.
Se mnou to nikdo neprobral.
-Nevěděl jsem, že je to nutný. -Teď už to víš.
Nicku, nechápu, proč jseš na mě tak tvrdej. Já ty kluky miluju.
Nech si ty svoje kecy, Jackie.
Pouhý žvásty. Co má být, že jsme vyrůstali vedle sebe?
Nevěřil jsem ti jako dítě a nevěřím ti ani teď.
-Co to říkáš? Tohle si nezasluhuju. -Ty že si to nezasluhuješ?
Vidím, jak jim líbáš prdel, jen aby tě pustili.
Ty bys jim je klidně i vykouřil. Ty jsi buzna, ne Bellman. Koukej vypadnout.
Nerozuměl jsi?
Salám a šunka.
-Agente Kerry. -''334. den''
Vy jste všechny muže, obžalované v tomto procesu,
sledoval po mnoho dní dlouhé hodiny v rámci svého úkolu. Je to pravda?
-Ano. -Dospěla FBI k názoru,
že v severním New Jersey skutečně existuje mafiánská rodina
-vedená jistým Nickem Calabresem? -Ano, dospěla.
Jak jste přišli na to, že ji vede právě Calabrese?
Byl jsem v restauraci v Bloomfieldu, 19. září, vloni.
-Říkalo se, že se tam scházejí mafiáni. -Víte, proč se tam scházeli?
Asi tam dobře vařili.
Nevyrušovat!
Děkuji, ctihodnosti. Pokračujte.
Byl jsem u baru. Vzadu byla velká soukromá jídelna.
Dveře byly otevřené a stáli u nich dva náramní vazouni ve smokingu.
Hlídali. A v jídelně probíhala oslava narozenin.
-Jak víte, že šlo o oslavu narozenin? -Všichni měli papírové kloboučky
a v puse ty věci, co do nich fouknete, ony se roztáhnou a... ''frrr''!
-Takže šlo asi o děti. -Ne, pane. Šlo o dospělé lidi.
-Jen dál. -V čele stolu seděl pan Calabrese.
A všichni ti Italové tam stáli ve frontě, aby mu políbili prsten.
Bylo naprosto jasné, že mu tak vyjadřují úctu jako velikému šéfovi.
Bylo to jako v nějakém filmu. Já nemám jiné vysvětlení.
Děkuji vám, agente Kerry.
-Pane Klandisi? -Nemám otázky.
Pane Novardisi?
Nemám otázky, ctihodnosti.
-Takže pokud nejsou... -Já se chci na něco zeptat.
-Pane DiNorscio. -Děkuju, ctihodnosti.
Pane Kerry, jedna věc mi vrtá hlavou.
Můžete nám říct, jak jste věděl, že v tý restauraci šlo zrovna o Italy?
Prostě...
Připadali mi tak nějak italsky.
Podle čeho?
Podle toho, jak gestikulovali, jak se plácali po zádech a líbali.
U FBI vás učí, že se takhle chovají Italové?
Ne. To nepatří k našemu výcviku.
Mluvíte italsky?
-Ne. -Ne?
Slyšel jste je tam mluvit italsky?
Ne, byl jsem daleko.
Já to pořád nechápu.
Vy jste jen podle poplácávání po zádech a polibků poznal, že jde o Italy?
-Je to italský podnik. -Měli černý vlasy?
Ano. Aspoň pokud si vzpomínám.
Mohli to bejt i Španělé.
Řekové. Nebo Židi!
Sotva, když v čele stolu seděl Nick Calabrese.
-Nick obědvá jen s Italama? -Ne. To netvrdím.
Když vám řeknu,
že jsem byl v restauraci, kde byli jenom samí Irové...
A vy se zeptáte, jak vím, že šlo o Iry.
A já na to: protože byli všichni nalitý a blili na podlahu.
-Námitka! To je obtěžování svědka! -Pane DiNorscio! -To je v pořádku.
Pane DiNorscio.
Kdo chodí jako kachna, vypadá a kváká jako kachna, tak je prostě kachna.
A když někdo mluví jako vůl, vypadá jako vůl a chová se tak,
-je to prostě vůl! -Námitka, ctihodnosti!
Pane DiNorscio, uděluji vám pokutu 5000 dolarů za pohrdání soudem.
To sedí, ctihodnosti. Pohrdám soudem.
Měl jste ho zastavit, než začal kecat o Taliánech.
Zvyšuji pokutu na deset tisíc.
Chcete jít na patnáct?
Jestli nemá nikdo další otázky,
chci obžalované varovat. Pokud budou i nadále hlučet,
vystavují se možnosti velké pokuty za pohrdání soudem.
A to samé hrozí i přítomným obhájcům za to,
kdyby nedokázali své klienty patřičně umravnit.
Strany, do mé pracovny.
Jackie.
Jackie, už si nikdy neber moje jméno do tý svojí huby.
Ještě jednou to tady uděláš, a vyříznu ti srdce.
Už jsem to udělal. A s radostí si to zopakuju.
Jackie! Do háje, co to tady vyvádíte?
Říkám svůj názor.
Když jde o soudce, můžete mu kopat do psa nebo plivat do tváře,
ale nikdy nesmíte kritizovat to, jak vede proces.
Seru na něj. Soudce není porota. Tak co?
Jackie, vaši ignoranci překonává jen vaše arogance.
Pane Klandisi, jak podle vás ovlivňuje chování pana DiNorscia
vztah poroty k vašemu klientovi a k obviněným?
-Ctihodnosti, já se... -Ani slovo, pane DiNorscio.
Pane Klandisi?
Je to evidentně rušivý živel.
-Pane Kierney? -Podkopává autoritu vašeho soudu.
A pokud můžu dodat, takové chování byste obhájci nikdy netoleroval.
Vaše řešení?
Jako obviněný by mohl proces sledovat v jiné místnosti na obrazovce.
Jenže on se i hájí. Takže tu bohužel asi žádná možnost není.
Musíme ho z procesu vyčlenit a soudit odděleně.
-Pane Klandisi? -Je to extrémní, ale já nejsem proti.
Netuším, jaké to může mít legální dopady.
Asistent to prozkoumá.
Takže přiveďte porotu.
Pane?
Ano, pane DiNorscio?
Smím s váma mluvit?
Chci se vám omluvit za to, jak jsem se tu předtím choval.
A chci vám říct, pane, že jsem ani v nejmenším nechtěl nějak urazit vás.
Respektuju vás víc než všechny mý soudce před váma. A že jich bylo.
Děkuji vám, pane DiNorscio.
Byl jsem úplně mimo.
Trest za pohrdání přijímám.
Tak dobrá. Přiveďte porotu.
Dámy a pánové, posaďte se co nejrychleji.
Je vám něco?
Co je ti?
Udělejte místo. Nechoďte sem.
No tak.
Potřebuji tu místo.
Dobrý. Až sem nahoru.
Je to zlý?
To bude dobrý, Tommy. Klid, teď už se o tebe postarají.
Nappy, mám volat mámě?
Nappy, drž se!
Rozumím.
Výsledky testů budou nejdříve v pátek, možná až v pondělí.
-Takže proces odročuji do... -Už se to vleče 11 měsíců,
a to jsme se nedostali ani do poloviny.
Pane Kierney, nepřerušujte mě, prosím.
Byl jste to vy, kdo nám předal seznam s 89 svědky,
kdo nám předložil více než 450 důkazů,
a jak jsem slyšel, další ještě chystáte.
Tak si, prosím, nestěžujte na délku trvání procesu.
Obviněný není zdráv a já mu míním zaručit spravedlivé zacházení.
Úředník vás uvědomí. Dobrou noc, pánové.
Nappy Napoli. To jsou věci.
Páni, ten čas ale letuje.
Co že dělá?
Letuje. Čas letuje.
Co to znamená, že čas letuje? Co letuje?
Letuje. To jako že letí. Čas letí.
Ale tohle je významnější, takže ''letuje''.
Pěkná blbost.
A vy jste pěknej blb.
Vypadáš dobře. Máš všechno? Nedošly ti třeba prachy?
Neboj se, tati. Jsem v pohodě.
Jak se má bráška?
Asi dobře. Vždyť víš, že se moc nevídáme.
-Mám o něj strach. -Ty máš strach pořád.
Jenom o rodinu. O nic ostatního. Ostatní je jen prd ve vichřici.
Jak se má máma?
-Fajn. Navštěvujeme se. -Jo? -Jo.
Tak ji pozdravuj.
Já nevím, tati. Když jsem to udělala posledně,
koukla na mě tak, jako by mi chtěla zakroutit krkem.
Je od rány. Bože, to je ženská.
Víš, který jsou tři nejlepší slova na světě?
Věci se mění.
Takže nejdříve tedy pan DiNorscio.
Protože je současně obviněný i obhájce,
jistě by se strana, která případ prohraje, odvolávala,
kdybychom ho z případu vyčlenili. Chcete si vše projít znovu?
Tak v případu zůstane.
Ale něco vám slíbím. Pokud budete veřejně působit tak jako předtím,
na místě s vámi zametu a je mi úplně jedno, co bude dál.
Jasné?
Proces pokračuje v pondělí. Mluvil jsem s lékaři.
Podle nich je pan Napoli schopen rozumět tomu, co se kolem něho děje.
Vždyť se nemůže posadit.
Dáme mu tedy přivézt nemocniční postel.
-Ctihodnosti, bere silně léky. -Lékaři dávky přes víkend sníží.
-Usíná, když s ním mluvím. -Snažte se mluvit zajímavěji.
Táhne se to už rok. Chci s tímhle procesem pohnout. V pondělí v deset.
''367. den''
Heleďte! To je Tommy Napoli!
-Moc rád vás vidím, hoši. -Fajn boty.
Povstaňte!
Nappy Napoli nemůže vstát. Může teda zůstat v posteli?
Pane DiNorscio!
Posaďte se.
Zde jsou jejich auta. Vidíte? Před vchodem.
Jsou tam dva lincolny a raz, dva, tři cadillacy
a poblíž jsou ještě i další auta.
Sledovali jsme je,
dokud pan Mascarpone a pan Roma nesedli do aut a neodjeli.
Za devět hodin. Ve čtyři ráno.
Agente Petraki, když jste zatýkal pana Mascarponeho, bránil se nějak?
Ne. Měli jsme spolu velice příjemný rozhovor.
-O čem jste hovořili? -O politické filozofii a historii.
Zjistil jsem, že obdivuje Machiavelliho.
Diskutovali jste o Machiavellim?
Ne o podílech ze kšeftů, o vydírání, loupežích?
Přesně tak. Ale protože jsem kdysi sám politickou filozofii vyučoval,
přišlo mi až ironické, že právě pan Mascarpone obdivuje Machiavelliho,
jehož známé krédo zní: ''Moc korumpuje a absolutní moc korumpuje absolutně.''
Měl jsem pocit, že pan Mascarpone Machiavelliho myšlenky
zúročil ve své pozici mafiánského bosse.
Ctihodnosti, mé další dotazy mohou zabrat více času.
Měl by někdo námitky proti hodinové pauze na oběd?
Je někdo proti?
Přestávka.
Vidíte tu knihu?
Její název je ''Bartlettovy oblíbené citáty''.
Víte, kdo to byl lord Acton?
-Lord Acton? -A-c-t-o-n. Acton.
-Nevím. -Byl to Angličan.
Žil v letech 1834 až 1902. To je zhruba tři sta let po Machiavellim.
A tady na stránce třicet devět stojí, že právě lord Acton je autorem výroku
''Moc korumpuje a absolutní moc korumpuje absolutně.''
Tak ne Machiavelli.
Nemám další otázky.
Pane DiNorscio.
Pane Petraki, vy jste učil na škole?
-Ano. -A vyučoval jste tam politiku.
Nebo něco takovýho.
-Takže tam je Machiavelli velký těma. -Samozřejmě.
Nemluvíme o chlápkovi z Luccheseovic rodiny.
To jistě ne.
Tak by mě zajímalo, jak jste se mohl tak mýlit?